Første dag i det nye år
- Hurtigere? - Ja. Nej, nej, nej!
Du ryger af.
- Går det? Ryger du af? - Ja.
Så stopper jeg dig.
- Nej! - Okay.
- Mere? - Ja.
Det var underligt.
Jeg kunne have sværget på, jeg så Emily gå herind.
Kom frit frem...
Mon hun gemmer sig i skabet?
Gad vide, hvor hun er.
Måske snyder mine øjne mig.
Jeg er usynlig, mor.
Hvis du er usynlig...
...hvordan kan jeg så gøre det her?
- Vidste du, hvor jeg var? - Slet ikke. Vil du have Alex?
Hvad er der?
Jeg elsker dig højere end noget andet. Det ved du godt, ikke?
Jeg elsker også dig.
Godnat, skat.
Lav den der grimasse. Kom nu...
- Sov så. - Okay.
Mor.
Undskyld.
Godnat.
- Kommer du i seng? - Lige om lidt.
Er der noget, du vil snakke om?
Nogle ting er hinsides terapi, David.
Skat?
New York City Børnehospital
Dr. Roberts, lokal 2032.
Jeg burde have set det komme. Alle tegnene var der.
- Ens nære er sværest at bedømme. - Det ved jeg, men jeg...
- Jeg kunne have forhindret det. - Nej.
Hvor længe har vi kendt hinanden? Stol på mig, når jeg siger det her.
Selv om det forekommer svært, må I prøve at starte forfra.
Vi flytter. Længere nordpå. På landet.
Det var ikke det, jeg mente med at starte forfra. Hvad med Emily?
Hun bør arbejde sig igennem traumet her.
Nej, her overvældes hun af minder.
Hun har brug for nye omgivelser, nye aktiviteter.
Så mister hun en anden støtte.
Det er kun en times kørsel herfra. Du er altid velkommen.
Lige nu må jeg gøre det rigtige for Emily og blive fuldtidsfar.
Jeg har en overraskelse til dig.
Da jeg var på din alder, fik jeg sådan en af min mor.
Når jeg var ked af det, åbnede jeg den, og så forsvandt mine sorger.
Kan du lide den? Giv mig et knus.
Du får det godt der.
Kom så.
Velkommen til WOODLAND Befolkning 2,206
Kom, lad os kigge på det.
Præcis til aftalt tid.
Dr. Callaway.
- Mr. Haskins. - Dav.
Det er sherif Hafferty.
Han holder øje med husene heroppe.
Javel. Det er Emily. Det er sherif Hafferty.
Dav, Emily.
Det er mr. Haskins. Han fandt huset til os.
Halløjsa, Emily.
Synes du, din far har valgt et godt hus?
Det tænker hun lige over.
- Hun er søreme køn. - Tak.
Som sagt er Woodland mest en sommerhusby.
Her er lidt stille nu. Jeg håber ikke, det gør noget.
- Ikke spor. - Fint.
Kom med om bagved.
- Har De været meget på landet? - Ikke meget.
Jeg camperede som barn, men skovene skræmte mig.
Der er ikke noget at være bange for her.
De har valgt det største hus her ved søen.
Sherif, vil De lukke dr. Callaway ind i hans nye hjem?
- Jeg skal lige finde nøglen. - Så De, hvor min datter gik hen?
Emily.
Emily!
Er du okay, skat?
Kom, lad os gå tilbage. Kom.
Kom nu.
Mr. Haskins, sherif, vi klarer os selv nu.
Spaghetti og kødboller er din livret. Er du ikke sulten?
Jeg vil gerne i seng nu.
Jeg kommer op og kysser dig godnat.
Det var underligt.
Jeg kunne have svoret på, at Emily gik herind.
Gad vide...
...hvor hun gemmer sig.
Kan hun være...?
Mon hun er under sengen?
Nej.
Mon hun...
...gemmer sig?
Hvor kan hun have gemt sig? Mon hun har gemt sig i skabet?
Okay.
Den første nat et nyt sted er et godt tidspunkt at begynde en ny dagbog.
Skriv dine tanker og følelser ned.
Og en dag kan du se tilbage på, hvor meget de har forandret sig.
Jeg elsker dig højere end noget andet i hele verden. Det ved du.
Det sagde mor også.
Før hun begik selvmord.
Skat, hun mente, hvad hun sagde, og det gør jeg også.
Skal jeg lægge den herover?
Okay.
Godt.
Godnat.
Godnat, Alex.
New Yorks Psykologforening
Emily har svært ved at håndtere omstillingen og har brug for...
Emily?
Emily.
Em?
Emily?
Nå, der er du.
Kom, skat. Vi skal ind til byen.
- Dav. - Hej med jer.
Jeg hedder Laura. Jeg bor inde ved siden af.
Jeg hedder David.
- Her, de er til jer. - Mange tak.
Min mand og jeg sylter selv.
Jeg vidste slet ikke, her boede andre.
Her er stille uden for sæsonen.
Det er min datter Emily.
Emily, sig dav til Laura, vores nabo.
Hvor er hun yndig.
Siger du dav? Hun kan godt være lidt genert over for fremmede.
Pyt med det. Det bliver dejligt at have jer begge to heroppe.
Nå, men I var på vej ud. Hvis I mangler noget, så sig til.
I lige måde. Og tak for fersken- og abrikossyltetøjet.
- Jeg håber, I kan lide det. - Tak. Jeg stiller det ind.
Amy, du må ikke gynge så højt. Jeg siger det til din mor.
Hør nu efter.
- Dav. - Dav.
Jeg har en datter på samme alder. Hun sidder i bilen.
Jeg hedder Elizabeth. Elizabeth Young.
Dav. David Callaway. Hyggeligt at træffe dig.
- Er I på besøg? - Vi er lige flyttet hertil.
- Det plejer at være omvendt. - Ja.
- Er det din datter? - Nej.
Hun er min søsters datter. Jeg passer hende bare.
Se mig.
Amy, pas på.
Amy.
- Amy. - Skete der noget?
Amy? Har du slået dig?
Meget morsomt. Du driver mig til vanvid.
Er din datter lige så skør?
- Hvor er Alex? - Jeg kan ikke lide hende mere.
Hørte jeg rigtigt?
- Er du sur, far? - Ikke spor. Jeg synes, det er fint.
- Gør du? - Ja.
Godt. For jeg har fået en ny ven.
En ny ven? Okay.
Lad mit gætte. Er det...
- Veronica? - Nej.
Er det Patty?
- Er det...? - Han er ikke en dukke.
- Han er...? - Ikke en dukke.
Han. Okay, men... hvis ikke han er en dukke, hvem er han så?
Han vil ikke have, at jeg fortæller om ham.
Hvis jeg lover ikke at sige det, må jeg så få det at vide?
- Hvad hedder han så? - Jeg skulle kalde ham Charlie.
Charlie. Interessant navn.
- Charlie. Hvornår mødte du ham? - I dag.
- Da vi tog ind til byen? - Det var inden da.
Inden da?
Er han...
...her lige nu?
Jeg tror, han sover.
Okay. Så må vi hellere lade være med at vække ham.
Traumatiserede børn opfinder tit fantasivenner.
Jeg ville bare ønske, hun ville betro sig til mig i stedet.
Traumer medfører smerte. Sindet finder selv ud af at forløse den.
- Det er mig, der har lært dig det. - Ja, det er det faktisk.
Bare hyg jer. Leg med hende.
Det er det, hun har brug for.
Det her er begynder-stænger.
Lad os se.
To stænger. 41,50 stykket.
Gange med to.
Det er 41,50...
41,50 gange to.
Plus madding og grej.
Sherif.
De parkerede på en handicapplads.
Det anede jeg ikke. Kan vi ikke slå en streg over det?
Hav en god dag.
- Folk er flinke i provinsen. - Vi brød loven.
Det ved jeg godt. Luk døren.
Måske Loch Ness-uhyret. Har du hørt om det?
Det er i Skotland.
Er det her ikke et godt sted?
Hvad laver du, skat?
Tror du, det er en god idé?
Emily?
Vi har madding med.
Kan du se?
Godt så.
Hyggede du dig i dag?
Det var okay.
Kun okay? Hvad kunne vi så have gjort for at gøre det bedre?
Hvad hvis Charlie havde været med?
- Han er sjov. - Hvordan sjov?
Sjov ligesom mor.
Her er lidt indelukket.
Det binder.
- Det gør ikke noget, far. - Det er bare...
Fem, fire, tre, to, en.
Godt nytår!
Du lod hende DØ
- Hvorfor har du gjort det? - Det var ikke mig.
Hvad mener du? Her er kun os to.
Det var ikke mig.
Det er din skrift og dine farver, skat. Du behøver ikke lyve.
Jeg lyver ikke.
Nå, men hvem var det så?
Det var Charlie.
Hun giver mig skylden for Alices død.
Det er Charlie, der giver dig skylden.
Brug ham til at komme igennem til hende.
Han er nøglen.
Jeg må løbe. Jeg har vist fundet en rigtig ven til hende.
- Bare ring, ikke? Hej. - Okay, hej.
- Dav. - Dav.
Dav, Amy.
Dejligt, I kunne komme.
Em, vi har gæster.
Emily.
- Det er Elizabeth. - Dav, Emily.
- Emily, det er Amy. - Dav.
Dav.
- Kaffemaskinen har sin egen vilje. - Du gode.
Tak.
Er det din kone?
Hun er død.
Det gør mig ondt.
- Det lyder stadig så mærkeligt. - Det må være hårdt for Emily.
- Har du været gift? - Jeg er lige blevet skilt.
Jeg bor hos min søster, mens jeg finder ud af, hvad der skal ske.
Man kommer bedst over noget ved at begynde noget nyt.
Det er derfor, vi er her.
... en baby pakket ind i wc-papir og puttet i kuvøsen...
- Det her er for resten Penelope. - Tak.
Det er smaddersjovt at bo her.
Altså, det er ikke altid sjovt, men her er masser at lave.
Hun er smuk.
Hvad hedder hun?
- Du snakker ikke så meget, hvad? - Du burde ikke være her.
- Hvorfor ikke? - Du kunne komme til skade.
- Du godeste... - Okay.
Nå, men du har mit nummer.
Jeg ringer snart.
- Jeg må hellere gå nu. - Okay, farvel.
Farvel, Emily.
Hvad syntes du om Amy?
Kunne du lide hende?
Jeg behøver ikke flere venner.
Godt, godt.
Perfekt.
- Dav. - Jeg ville ikke trænge mig på.
Jeg hedder Steven. Lauras mand. Du hedder David, ikke?
Ja, David.
- Jeg ville bare sige dav. - Rart at træffe dig, Steven.
Vi skal jo være naboer, så jeg syntes lige, jeg ville hilse på.
Ja. Men du må have os undskyldt, Vi har en travl dag i dag.
Kom, skat.
Emily.
Vi går nu.
Farvel.
- Hvis du mangler noget, så sig til. - Tak skal du have. Vi ses.
- David? - Ja.
Du er heldig at have sådan en smuk datter.
Du må ikke tale med fremmede.
Han er ikke en fremmed. Han er vores nabo.
Han er stadig en fremmed. Bliv her, når jeg snakker til dig.
- Undskyld. Var du ikke færdig? - Nej.
Det er vigtigt, at du hører efter, når jeg fortæller dig noget.
- Okay. - Okay?
Hvad laver du, skat?
- Ikke noget. - Hvad er det, der er så sjovt?
- Er Charlie her? - Han er lige gået.
Hvor gik han hen?
- Har du åbnet det? - Det troede jeg, du havde.
- Jeg vil tale med Charlie. - Om hvad?
Jeg vil gerne snakke med ham om alt muligt.
- For eksempel hvad? - Tja...
Hvad der gør ham glad, hvad der gør ham ked af det.
- Kan du mon præsentere os? - Det går vist ikke.
- Hvorfor ikke? - Han kan ikke lide dig.
Hvorfor kan han ikke lide mig?
Har det noget med mor at gøre?
Skat...
Hvad fortæller han dig?
Emily får afløb for sin vrede mod sin mor gennem Charlie.
Tre et tusind, to et tusind. fem et tusind...
...seks et tusind, syv et tusind, otte et tusind...
...ni et tusind, ti et tusind.
Nu kommer jeg.
Charlie.
Kom frit frem.
Er det dig, Charlie?
Emily.
Far!
Emily!
Hvor er du?
Hvad er der sket? Hvorfor er du hernede? Sig noget.
- Han gemte sig. - Hvem?
I mørket.
Må jeg gå i seng nu?
- Hej. - Hej.
- Har du tid et øjeblik? - Ja, kom bare indenfor.
Tak.
Jeg ville undskylde på Stevens vegne.
Han sagde, det var lidt akavet i går med dig og Emily.
- Det skal du ikke tænke på. - Han er helt harmløs.
Det er i orden.
Det er bare, fordi vi mistede vores datter for nylig.
Emily minder os om hende på nogle måder.
Javel.
Han ville bare komme jer i møde.
Der er intet værre i verden end at miste et barn.
MORS TING
Smag det her. Måske er det for salt.
Okay.
- Ikke dårligt. - Er det rigtigt? Godt.
Det smager dejligt.
Hvor er du fin. Du behøvede ikke klæde dig så fint på for min skyld.
Skat, går du ikke op og tager noget andet på?
- Kan du ikke lide det? - Ikke til aftensmaden.
- Hvorfor ikke? - Det ved du godt.
Hun er så fin. Lad os bare spise. Jeg synes, du ser smuk ud.
Har far sagt, at mor døde?
- Ja. Det gør mig virkelig ondt. - Har han sagt hvordan?
Det tror jeg ikke, Elizabeth har lyst til at høre om.
Hun begik selvmord. Hun skar sine pulsårer over.
Nu er det nok.
Emily, jeg har noget med til dig.
Din far bad mig tage nogle af Amys bøger med.
Dem her læste jeg, da jeg var på din alder.
Alle tiders.
Så kan du se, hvad de andre i klassen læser.
Siger du tak?
Emily.
- Emily, hold op. - Kan du lide hende, far?
Det siger Charlie. Han siger, du kan lide hende lige så godt som mor.
- Gå op på dit værelse. - Bare du ikke ender ligesom hende.
Jeg er ked af det.
- Hvem er Charlie? - Hendes fantasiven.
Hendes eneste ven.
Jeg ville have, hun fik en bedre barndom end mig. Men se bare.
Kør forsigtigt.
Må jeg bede om jeres opmærksomhed?
Måske efter et par martinier til.
SE NU HVAD DU HAR GJORT
Det var Charlie.
Du tror da på mig, ikke, far? Hvorfor ser du sådan på mig?
Dr. Callaway, jeg ville ikke forstyrre.
Jeg ville give Dem de her.
Det er nøglerne til de forskellige værelser i huset.
Jeg glemte at give dem til Dem sidst.
- Det er lidt sent at aflevere nøgler. - Jeg ville bare have lagt dem.
Konen og jeg skal til Canada i morgen tidlig. Vi har en skovhytte deroppe.
Godt sted at klare tankerne.
Alt vel?
Nå, men god fornøjelse.
Hvad skal vi have til morgenmad?
Hvorfor gør Charlie noget så frygteligt?
Er det på grund af Elizabeth?
Charlie skal forstå noget. Elizabeth prøver ikke at tage mors plads.
Forstår han det? Jeg kan ikke hjælpe dig, hvis du ikke vil tale med mig.
Hvorfor kan han ikke lide Elizabeth?
Fordi hun kan lide dig.
- Og...? - Han vil ikke have, du er glad.
Skat... Du ved godt, det her ikke handler om Charlie.
Det handler om dig, og det er helt i orden.
Charlie findes ikke.
- Det burde du ikke sige. - Hvorfor ikke?
Han bliver sur.
Hvad så? Så må han blive sur.
Lad ham bare komme. Jeg vil gerne se ham.
Vil du se ham?
Hvem skal det forestille?
Charlie og mor. Hun ville have kunnet lide ham.
Nej, stol på mig. Mor ville ikke kunne lide Charlie.
Det er ikke det, han siger.
Hvad mener du?
Hvad mener du? Hvad siger han?
Hvad siger han?
Hvad siger Charlie? Fortæl mig det.
Han siger, han ville have tilfredsstillet hende.
- Hvem har sagt, du skulle sige det? - Charlie.
- Nej, hvem har sagt det? - Det har Charlie.
- Han findes ikke. Hvem sagde det? - Charlie!
- Nej, han gjorde ej. Hvem var det? - Charlie, Charlie, Charlie!
Charlie, Charlie, Charlie!
Hej!
- Hej, søde. - Hvor er jeg glad for, du kom.
Det er dejligt at se dig.
- Vil du vise mig huset? - Ja.
- Hej, David. Hvordan går det? - Godt. Godt at se dig.
- Kan du lide at være her? - Jeg har det smaddersjovt.
Har du?
- Fortæl mig om din ven Charlie. - Det vil han ikke have, jeg gør.
Det går nok, når det er mig.
Hvad laver I sammen?
- Vi leger. - Hvad slags lege?
Gemmeleg. Det er vores yndlingsleg.
Han er vist en sjov legekammerat.
- Hvad snakker I så om? - Det ved jeg ikke. Alt muligt.
Sommetider taler han om dig.
Gør han?
Hvad siger han så?
Det kan du godt fortælle mig.
Han er bange for, du går i vejen.
I... I vejen for hvad?
Vores leg.
- Hvad er det for en leg? - At gøre far ked af det.
Er hun ikke yndig?
David, jeg vil gerne have Emily med tilbage.
Så hun kan blive evalueret.
Jeg er bange for, hun får det værre.
Hun er ikke rask.
- Det ved jeg. - Og hun er ikke din patient.
Hun tror, det er en leg. Hun bruger Charlie til at ramme dig.
Det går ikke ret godt, men hvorfor skulle det gå bedre i New York?
Det er værd at prøve.
Jeg giver det to uger til. Hvis det ikke vender, kommer jeg med hende.
- Hvad laver du, far? - Ikke noget.
- Hvad kiggede du på? - Jeg ville bare putte dig.
Godnat.
Far?
Ja, søde?
Lukker du døren?
- Vil du ikke have lyset? - Det behøves ikke mere.
Okay.
- Hej. - Davs, David.
- Jeg ville bare gøre gengæld. - Tak skal du have.
Æble. Min yndlingssmag.
- Lad, som om du er hjemme. - Tak.
Du må synes, vi er tossede at gemme alt det legetøj.
Det...
Det er bare svært at finde et sted til dem.
Undskyld.
Du har ikke noget at undskylde.
Jeg har bare ikke haft nogen at snakke med.
Jeg er jo psykolog.
Jeg har talt med mange mennesker i sorg.
Hvis du og din mand vil snakke om det, ville det måske hjælpe.
Han har haft det slemt de sidste par uger.
På hvilken måde?
Du aner ikke, hvor smertefuldt det kan være...
...hvor smertefuldt han kan gøre det.
Undskyld. Jeg har allerede sagt for meget.
Hør på mig. Jeg kan hjælpe dig.
- Nej. Han kommer om lidt. - Bare tal til mig.
Nej.
- Du skal gå nu. - Hvad...?
Hallo?
David?
Emily?
Hallo?
David?
Emily?
Emily, er du herinde?
- Hørte du ikke, jeg kaldte? - Far er her ikke.
Det var faktisk dig, jeg ville besøge.
Vil du tale lidt med mig?
Jeg har blomster med.
Jeg ved ikke, hvilken farve, du bedst kan lide, så jeg tog alle mulige.
Tak.
Emily, jeg er ked af det, der skete forleden.
Jeg prøver ikke at komme mellem dig og din far.
Tror du, vi kan begynde forfra? At vi kunne være venner?
- Kan du lide at lege? - Jeg elsker at lege.
- Skal vi lege en leg? - Det gør jeg allerede.
- Hvad for en leg leger du? - Gemmeleg.
- Behøver man så ikke en til? - Han gemmer sig.
Hvem gemmer sig?
Charlie.
Nå, så Charlie gemmer sig. Hvor gemmer han sig?
Bliv her.
Charlie.
Kom frit frem.
Nej!
Emily? Em?
Emily.
Hvad laver du?
Hvad tegner du, skat?
Hvad er der sket?
Emily, hvad er der sket?
Goddag, sherif.
Må jeg komme ind et øjeblik?
Der er sket en ulykke. Jeg fandt Elizabeth Youngs bil i vejkanten.
- Er hun uskadt? - Jeg ved det ikke. Hun var der ikke.
Hendes niece sagde, hun tog herop til Dem. Har De set hende?
Nej, jeg har ikke set hende.
Har De noget imod... at jeg tager et glas vand?
Værsgo. Bare vand?
- Ja. - Selvfølgelig.
Først troede jeg, hun var kørt galt på vejen op.
Men da jeg så efter, kunne jeg se hjulsporene på vej ned.
Så hun må have kigget ind.
Måske glemte hun noget eller vendte om.
Måske... Måske har Emily set hende.
Nej. Emily var her, ovenpå.
- Vil De kalde på hende? - Ja.
Jeg kan da godt spørge hende.
Emily.
Emily?
Em?
Skat.
Kom herned.
Dav, Emily.
Emily, kender du Elizabeth Young?
Har du set hende komme forbi de sidste par timer?
Hvis jeg gik... Er du så sikker på, du ikke vil fortælle din far noget?
Jeg er sikker.
Flink pige.
Gå du bare op og leg.
- Sød pige. - Tak.
- Ringer De, hvis De hører noget? - Det skal jeg nok. Og i lige måde.
Jeg kører lige rundt i nabolaget.
- Bliver De og Emily her? - Ja.
Jeg ville bare være sikker.
- Tak for vandet. - Selv tak.
Emily? Emily?
Emily, hvor er hun? Hvor er Elizabeth?
KAN DU SE NU?
Åh gud.
Hvad har du gjort?
- Jeg har ikke gjort noget. - Hvem har så gjort det?
- Charlie. - Du skal ikke sige Charlie!
- Hvad foregår der? - Charlie.
Hvem er Charlie? Hjælp mig med at forstå det her.
Det kan jeg ikke.
- Hjælp mig. - Det kan jeg ikke.
Var du med i det her?
- Var du med i det her? - Han fik mig til at hjælpe sig.
Han fik mig til det.
- Er det Charlie? - Det må jeg ikke sige.
- Hvem er det? - Jeg må ikke. Undskyld.
- Bliv her. - Du må ikke gå!
Du bliver her.
Du kan ikke stoppe ham, far.
Hallo?
Emily? Emily, hvad sker der?
Jeg vil ikke lege med Charlie mere.
- Emily, hvor er din far? - Far kan ikke redde mig nu.
Emily? Er du der, søde? Er du okay?
Han er lige gået.
- Hvor er han? - Han gemmer sig!
Hvor er du?
Du.
- Hvad laver du her? - Jeg hørte larm. Alt vel?
Nej.
- Er Emily okay? - Du holder dig væk.
- Jeg vil se hende nu. - Jeg ringer til politiet.
- Jeg vil se hende nu. - Syge svin. Hold dig væk.
- Far. - Skat.
Bliv ovenpå. Bliv oppe ovenpå.
Du holder dig væk.
Forsvind!
Det er okay, skat. Charlie er væk.
- Han kommer tilbage. - Han er væk nu.
Jeg vil ikke se Charlie, far.
- Jeg vil ikke se Charlie. - Undskyld, jeg ikke troede på dig.
- Undskyld, skat. - Du må ikke gå fra mig igen.
Du må ikke gå fra mig igen.
Jeg vil ikke se Charlie.
Er Charlie her lige nu?
Jeg tror, han sover.
Kom frit frem.
Nej!
Kan du se det nu, far?
Det er okay.
Far er væk nu.
Dr. Callaway?
Er der nogen hjemme?
Hallo?
Emily. Hej.
Hvor er din far?
Naboen ringede og sagde, der var noget galt.
Alt vel?
Hvad tegner du?
Dig...
...der dør.
Emily?
Marco.
Hallo?
- Dr. Callaway? - Marco.
Polo.
Jeg kan mærke en vis anspændthed mellem os.
Vil du ikke lege mere og have det sjovt?
Vil du have din far tilbage?
Du kan bedst lide ham, ikke?
Løgner.
Løgner, løgner.
Du er en stor fed løgner.
Slog du mor ihjel?
En et tusind...
...to et tusind...
...tre et tusind...
...fire et tusind...
...fem et tusind...
Hallo?
Gud, David, hvor du forskrækkede mig.
David?
Mærkeligt.
Jeg kunne have sværget på, jeg så Emily gå herind.
Emily.
Hvor mon hun er?
Mon hun gemmer sig under sengen?
Nej.
Mon hun gemmer sig under den her seng?
Nej.
Mon hun...
...gemmer sig i skabet?
Far køber dig en nattergal
Og bliver nattergalen stum
Køber far dig en diamantring
Og bliver diamantringen til støv
Køber far dig en kikkert
Og bliver den til glasskår
Køber far dig en ged med horn
... tyren og kærren vælter
Emily.
Luk op for far, skat.
Mor savner dig.
Emily?
Emily!
Emily.
Din far leder efter dig.
... bliver til støv
Køber far dig en...
Katherine.
Charlie?
- Nej, det er mig. David. - Hvor er Emily?
Katherine, jeg... Jeg vil bare forklare noget.
- Bliv der. - Du havde ret.
Jeg skulle aldrig havde taget hende med herop.
Det er jo ikke Emily, som... ikke er rask. Det er mig.
Og du har sagt det. Traumer medfører smerte. Og du havde ret.
- Vi skaffer dig hjælp, okay? - Beklager.
Far!
Nå, der er du.
Lad være.
- Med hvad? - Med at gøre hende fortræd.
Hvorfor?
Hun er min ven.
- Jeg troede, jeg var din ven. - Jeg beder dig, Charlie.
Gemmeleg.
Det er okay.
Du er i sikkerhed nu.
- Du skal i skole nu, skat. - Okay.
- Har du lavet lektier? - Ja.
- Har du børstet tænder? - Ja.
Godt.
Tekstning: SDI Media Group
[DANISH]